Fruar, lämna er åt era makar, som är passande för Herren.
Makar, älska era fruar och var inte hårda mot dem.
Barn, lyd era föräldrar i allt för det behagar Herren.
Slavar, lyd era jordiska Herrar i allt, inte bara när de ser dig,
och för att åtgälda favören, men när upp... upp..."
Uppriktigt.
Uppriktigt hjärta att hänvisa till Herren.
Jag tror det inte. Hur gammal är du, pojke?
- Jag är inte mer än 9 år, sir. - Betala, gentlemen.
Det är farligt, att lära dem att läsa.
Det är sant. Nat Turner fick lära sig läsa.
Dumheter.
Låt mig visa er.
Pojke, kan du förklara innebörden av det du just läste?
Nej, mäster.
Se? Det är som en papegoja reciterar Shakespeare.
Bra gjort, Elam. Bra gjort.
Nu har jag hört jämmret av israeliterna som egyptierna håller i slaveri,
och jag mindes mitt löfte.
Säg till Israels barn, Jag är Herren.
Och jag skall föra er ut från egyptiernas bördor,
och jag ska befria er från deras träldom.
Och jag skall rädda er med utsträckt arm,
och ni skall veta att jag är Herren.
Text och översättning: Ztockis subscene.com
Skåda Robert Bells arv, herrar.
Vi följer North Platte in i Wyoming, och vi kringår black hills åt syd,
och går på bergen här.
Han fann vägen igenom.
Nu, har vi löner, vi har arbetskraft, vi har material.
Jag förväntar mig inga fler förseningar för att klara regeringens tidsfrist.
Är det förstått?
ja, sir. Ja, sir, Mr. Durant.
Bra.
Kommer vi att avsluta i tid?
Vi lär inte avsluta något om jag inte gräver mig ur detta hål.
- Hur länge blir ni borta, sir? - Några dagar.
Jag ska eskortera Fru. Bell till Chicago.
Du kan radera den liderliga uppsynen från ditt ansikte.
Det är inte vad du tror. Jag ska träffa senator Crane.
Jag har sett hur hon ser på er.
- Dumheter. - Nej, det är sant.
Jag antar att du ska åka.
Jag ska till Chicago för att se min avlidne mans familj.
Sedan vidare till England.
Du låter inte så glad över att åka hem.
Jag har inget hem längre.
Jag hade hoppats få stanna här med Robert för evigt,
bosätta sig på en ranch eller gård. Bilda en familj.
Åldras och dö tillsammans.
Världen bryr sig inte om våra planer, Fru Bell.
Verkligen inte, Mr. Bohannon.
- Försök att hålla dig borta från trubbel. - Jag ska försöka, Frun.
Mr. Bohannon!
Mr. Bohannon, du måste stoppa dem.
- Vad fan ha hänt? - Elam. De tänker hänga honom.
- Hur fan är det mitt problem? - Du måste göra något.
Snacka med Svensken.
Han gav dem klartecken. Sa att hans män skulle släppa loss.
Flytta borden åt sidan! Flytta bordet!
Är någon blödig inför hängningen så är det bäst han drar nu!
Släpp loss han!
Lossa han eller så blir det en flod av Micks blod här!
Det blir ett hav av negerblod. Det garanterar jag. Killar!
Ni verkar ha tagit era spadar till en revolerstrid.
Det spelar ingen roll. Vi tar dem till era gravar.
Vi tar chansar.
Lägg ner vapnen. Detta är mellan han och mig.
- Det är onödigt att någon blir skjuten. - Jag kan inte. Vi kan inte bara gå.
Ni måste gå... annars blir resten av er också dödade.
- Vi gör slut på han nu. - Mr. Toole. Mr. Toole...
Ge mig ditt ord på att de inte blir skadade om de går härifrån.
Du har mitt ord.
Säg åt era män att ta ner vapnen.
Sänk era vapen, grabbar.
Gå nu. Era idioter. Gå nu! Du hör mig?
Ge er iväg.
Gå nu.
Stoppa in era svansar!
Det är inget vi kan göra.
Jag vet inte om du är medveten om det,
men vi Irländare är Brittiska imperiets negrer.
Är det vad detta handlar om?
Visa världen att du inte är på botten av tunnan längre?
Några sista ord?
Jag ska döda ditt vita arsle.
När vi möts i helvetet, kanske.
- Sätt fart, nu! - Det är dags, grabbar!
Släpp han.
Skjut han!
Snälla kan någon skjuta den jäveln!
Skjut han du.
Skär av hans rep.
Kom igen!
Har en häst utanför som väntar på dig.
Om någon tänker komma efter mig utrusta er då med svepning och kista.
Kliv upp på den jäveln och håll i dig.
- Han ser verkligen dum ut, eller hur? - Lite respekt för de döda, Mr. Bolan.
Till slut, när allt är sagt och gjort, är allt vi äger vår död.
Den ges till oss när vi föds, och vi bär den bördan så gott vi kan.
Jag har sett människor dö skrikande. Jag har sett män dö utan ett pip.
Den här dog när han försökte dra mot Cullen Bohannon.
Då kanske han var dum trots allt.
Nu...
Den här... hängningen gick inte så bra.
Han var så gott som död tills Rebellen kom instormande.
- Vad tycker du att vi gör åt det? - Vad menar du?
Den här rövaren... denna rebell... har rubbat balansen än en gång.
Och han måste tas itu med.
Jag förstår fortfarande inte.
Varför förvånar det mig inte?
Du... måste följa... Bohannon.
- Jag? - Ja.
- Jag vet ingenting om krigföring. - Du skapade den här röran,
städa upp efter dig eller dö.
Jag gör det inte.
Jesus!
Nu, alla som var inblandade i hängningen
kommer att följa Mr Toole på sin ädla strävan.
Hur fan tror du att Irländarna ska kunna spåra Bohannon?
- Det är deras problem. - Låt mig och Dix ta dem.
Jag spårar han som en galen hund.
Stanna, stanna.
- Varför stannar vi här? - Lika bra som nån annanstans.
Bohannon...
- Det du gjorde för mig på saloonen... - Vad fan tänkte du på?
- Du med en vit kvinna? - Jag är en fri man. - Inte så fri.
- Varför ska du bestämma det? - Jag bestämmer ingenting.
Så är det i världen.
Hur är det att äga någon, Mr Cullen?
Någon skillnad än att äga en hund eller en gris eller en plog?
Jag behandlade mitt folk väl, om du undrar.
Ditt folk?
Du får det att låta som om de var familjemedlemmar.
En av dem uppfostrade mig efter att min mor dog.
Ja, men... Du ägde henne.
Även när hon bytte dina blöjor, så ägde du henne.
Jag skulle gärna äga en vit kvinna. Ja,sir. Det vore fint.
Jag kanske skulle ta henne från fältet en kväll för lite kul.
Passa dig.
Och tänk om hon ger mig en pojke?
Skulle jag äga den, också?
Eller skulle halva han vara fri?
Och om jag tar in pojken i mitt hus då och då?
Och lär honom att läsa och skriva?
Och jag ger pojken tillräckligt med hopp...
att tro att kanske... kanske han är annorlundare.
Annorlundare än alla de andra vita som jag ägt?
Nä.
Han är inte annorlundare.
Han är bara en mulatt. Alla vet att en mulatt inte är en häst.
Är det inte så, Mr. Cullen?
Fan också.
- Ursäkta, jag... - Nej! Frun, snälla, stanna.
- Du var inte på middagen. - Jag... intog konjak.
Fem rätters.
Vet du vad det här är?
- Det är en penny. - Jag önskar det bara var en penny...
än fröet av min egen undergång.
Jag förstår inte.
Jag växte upp i en kåkstad i Hells Kitchen.
Skillnaden mellan oss och råttorna var att de var bättre utfodrade och renare.
Det var tråkigt att höra.
Jag vill inte ha din sympati.
En dag när jag rotade igenom soporna för en måltid...
passerade några Herrar mig.
En av dem skulle ge mig en penny...
om jag åt ett ruttet äpple som även råttorna hade ratat.
Jag... glömmer aldrig den smaken.
Det var allt jag kunde göra för att hålla det nere.
De fick sig ett gott skratt, och...
en av dem slängde åt mig myntet.
Och den dagen, sattes min mål på en kurs
som varken stormar eller monster kan förändra.
Jag skulle ha allt...
Och jag skulle ha det på mina villkor.
Jag vet inget annat sätt, Lily. Jag har mött ruinen många gånger.
Och jag fann alltid en väg ut, men...
nu, fruktar jag att jag inte återhämtar mig.
Är detta Thomas Durant...
eller någon snyftande skolpojke jag ser framför mig? Jag gav dig kartorna
så du kunde avsluta järnvägen, för Roberts skull.
Jag låter dig inte ge upp.
Få huvudet ur den där flaskan... och kom på ett sätt.
Jag gav mina slavar deras frihet innan kriget började.
Blev nästan pank när jag betalade deras löner.
Borde jag tacka dig för det?
Nej.
Jag gjorde det bara för min fru.
Och jag förstår fan inte det.
- Det retar mig, om jag ska vara ärlig. - Så varför gjorde du det,då?
Tja...
Maria hade ett sätt att övertala mig till saker.
Det var inte förrän jag kom hem från kriget.
Just då, faktiskt.
Att jag förstod att hon hade rätt.
Jag hittade Maria där hon hängdes,
men... jag kunde inte hitta min grabb.
Vi lekte alltid kurragömma, och han gömde sig alltid på höloftet.
Varenda jävla gång... varje gång...
Och jag... låtsades varje gång att jag inte kunde hitta honom.
Nordarna, de... brände ladan, men den stod fortfarande kvar. Och...
Där var han...
Uppe på höloftet.
Hans kropp var hoprullad, och hans armar...
kramade knäna mot bröstet.
Men han var inte ensam.
Bethel... kvinnan som uppfostrade mig, hon var med honom.
Hon hade armarna lindade runt honom. Som om hon skyddade han från lågorna.
Båda kropparna, var svartbrända. Ihopsmälta.
Kunde inte riktigt se var en av dem slutade och den andra började.
Och jag minns att jag bara stod där och tänkte för mig själv.
Gud har ett underligt sätt att lära dig saker. va?
Ja.
Jag skulle inte bry mig om jag var du, heller.
13, 14, 15, 16.
- Har du någonsin skjutit med revolver? - Oja.
Massa lät oss skjuta på plantagen hela tiden.
Försök du.
Du måste dra upp hanen.
Igen.
Fortsätt skjut.
- Fan. - Du är redo.
- Vadå? Jag kan inte ens träffa trädet. - Du måste bara komma närmare, då.
Hur ska jag komma nära utan att bli skjuten?
Vem du än skjuter mot är precis lika rädd som du.
Ta din tid. Tappa inte huvudet.
Räkna dina kulor medan du skjuter. Är du lugn, kan du räkna deras också.
Tricket är att få den andra att ladda om före dig.
Och om inte?
Du är död. Slut på lektionen.
- God morgon. - God morgon, Thomas.
Jag tror att jag har funnit en väg ut ur min röra.
Detta en karta över de andra järnvägarna.
Ett intrikat nät av järn som ansluter de östra städerna.
Men något saknas. Kan du se det?
Det finns inget direkt som förbinder Union Pacific till New York... än.
- Bra gjort. - Varför inte?
Jag har två val.
Jag kan bygga en linje till R&R eller till M&M linjen längre söderut.
Jag äger betydande aktier i R&R.
Men jag förstår inte hur detta hjälper dig ur din röra.
Ett aktietips som detta kunde få presidenten själv att äta ur min hand.
Och känner jag senator crane, är det exakt vad han är ute efter.
Jag visste inte att de hade något planerat. Jag känner dem inte så väl.
- Jag har bara mött dem en gång. - De är säker glada att se dig.
- Jag vet inte. Kan du inte stanna? - Jag måste träffa senator crane,
men jag är tillbaka senare för att ta er till hotellet.
- Lily. - Fru. Bell.
Jag är så ledsen att se dig under sådana omständigheter.
Tack, min kära.
- Emily. - Lily.
Charlotte.
Jag ser på din dress att du redan har sörjt färdigt.
- Jag visste inte. - Låt oss möta gästerna, ska vi?
Jordan, jag är rädd att du har mig där du vill.
Jag kom hit i dag med hatten i hand... för att bönfalla dig.
Visa lite barmhärtighet.
Jag är nästan frestad att se igenom detta och låta dig ruttna i fängelse.
Nästan? Så det finns hopp?
Det finns hopp.
Men det kommer att kosta dig.
Nämn ert pris, sir.
Jag vill veta om du ska ansluta till R&R eller M&M.
Annars är det fängelse. Jag ska kontakta myndigheterna nu.
Du blir ruinerad, Doc. Din järnväg ryckt ifrån dig.
Det är R&R.
- När tillkännager du det? - Fredag. Du har gott om tid.
Lägg allt du har i det.
Du kommer att vara miljonär i slutet av veckan.
Men... berätta inte för en själ.
Robert tog denna målning till London. Den visades när jag såg han föreläsa.
Du är säkert ledsen över att du lämnade London efter vad du gått igenom.
Snart återvänder du till ditt gamla liv,
och dina fruktansvärda upplevelser kommer att kännas som en ond dröm.
Hon har nerver. visa upp sig med den där Durant.
Se på henne struttar runt i den där pråliga klänningen.
Jag skulle vilja ge henne ett kok stryk.
Om hon inte hade varit där, kanske Robert kunnat rädda sig själv.
Han dödade vilden med sitt sista andetag så att hon kunde leva.
Jag bad Robert att inte gifta sig med kvinnan... bortskämd aristokrat.
Blonda jungfrun av väst. Minsann.
Robert dödade inte vilden, Charlotte.
- Jag gjorde det. - Din lögnaktiga skitunge.
- Lily. - Passa din tunga, madam.
Robert gav sitt liv för att rädda mig. Han är orsaken till att jag ännu andas,
men jag stod inte bara och såg på.
Vi kämpade tillsammans, sida vid sida, precis som vi levde.
Jag förväntar mig inte att du ska förstå det, Charlotte.
Robert kämpade hårt, men Indianen segrade.
Jag såg han mörda min man, och han skulle ha dödat mig sedan.
Men jag slet en pil från min axel och jag stack den i hans strupe,
Och jag tryckte. Jag slutade inte trycka förrän han var död.
Så det är er blonda jungfru av väst.
Lily...
Jag tror att det är dags att gå.
Precis här.
- Ja, de har varit borta i timmar - Detta är vansinne. Vi tar dem aldrig.
- Håll käften för fan. - Vi har inte gjort något fel.
Hade ni varit bättre på att spåra, så skulle vi ha funnit dem redan.
Fortfarande varm. Bakhåll!
Var skjuter de ifrån?
Är jag döende?
Ja.
Finner jag... frid dit jag ska?
Jag vet inte om män som vi någonsin finner frid, Mr Bolan.
I denna värld eller nästa.
Men jag hoppas det.
Det gör jag verkligen.
- Vad ler du åt? - Du har tomt.
Några sista ord?
Far åt helvete, din svarta...
Mitt namn är Elam Ferguson.
Berätta det för Djävulen när han frågar vem som dödade dig.
Varför så dyster, Jordan? Aktier kan alltid återhämta sig.
Jag förlorade allt.
- Du har fortfarande din senator lön. - Detta är inte över.
De 147,000 saknas fortfarande.
Redan tillbaka i företagets kassa.
Något konstigt redovisnings misstag.
Folk har redan förlorat sina jobb över det.
Och för att vara säker, har jag smörjt de rätta maskinerna.
Ryktet säger att du gjorde tre miljoner på affären.
Fem. Jag lyckades köpa M&M aktier till bra rabatt.
- Men säg inget till någon. - Thomas... snälla...
Jag har en familj.
Oroa dig inte, Jordan.
Du är fortfarande till nytta för mig. Jo, under tiden...
Här är en skinande ny penny åt dig.
- Är du säker på det här? - Ja.
Men vad ska du göra? Var ska du bo?
Jag har inte listat ut det än.
Jag vet att jag inte kan fara tillbaka till London.
Jag kan inte gå tillbaka till ett liv jag nu föraktar.
Då är det bestämt.
Jag visste att du skulle förstå.
Lily, det är något jag måste berätta. Nej, nej, jag måste säga det.
Jag är en man, och det jag har med min fru är...
Är inte... vad en man behöver.
Vårt var ett praktisk äktenskap.
Jag menar, det fanns en tid då... Men den tiden är förbi.
Vad jag säger är om...
Om jag hade en kvinna som du vid min sida, då... nej.
Om jag hade dig vid min sida, Lily,
då finns det inget jag... vi inte kunde göra tillsammans.
Detta är inte rätt mot dig. Jag vet. Jag vet det. Säg ingenting.
Om det finns en chans... Om det finns en tillstymmelse till chans.
Då kommer du att göra mig till en mycket lycklig man.
Och Toole då?
Han är där ute i skogen med en kula i sig.
Är alla döda?
Ja.
Hittade den här i en av sadelväskorna. Tycker du jag borde säga något?
Skyll dig själv.
Jag känner inte till mina bibelverser.
23:e psalmen.
Herren är min herde. Jag skall inget begära.
Han låter mig vila på de gröna betesmarkerna.
Han leder mig bredvid det stilla vattnet.
Han vederkvicker min själ.
Han leder mig på rätta vägar för hans namns skull.
Ja, fast jag går genom dalen i skuggan av döden,
Jag fruktar ingen ondska, ty du är med mig.
Din käpp och din stav, de tröstar mig.
Visst, godhet och nåd skall följa mig alla dagar av mitt liv,
och jag kommer att bo i Herrens hus för evigt.
Text och översättning: Ztockis subscene.com